Els estudis amerindis (també coneguts com a estudis nadius americans, indígenes americans, aborígens o primeres nacions) és un camp acadèmic interdisciplinari que examina la història, la cultura, la política, els problemes i l'experiència contemporània del pobles nadius d'Amèrica del Nord,[1] o, prenent un enfocament hemisfèric, les Amèriques. Cada vegada més el debat s'ha centrat en les diferències més que les similituds entre altres disciplines d'estudis ètnics com els estudis afroamericans, Estudis asiamericans i estudis latinos. En particular, la sobirania política de moltes nacions indígenes marca diferències substancials en l'experiència històrica de la d'altres grups racials i ètnics als Estats Units i Canadà. A partir de nombroses disciplines com ara l'antropologia, la sociologia, la història, la literatura, ciència política i estudis de gènere, els estudiosos d'estudis amerindis consideren una varietat de perspectives i empren diverses eines analítiques i metodològiques en el seu treball.[1]
Dos conceptes clau formen els estudis amerindis, segons l'acadèmica lakota Crow Creek Elizabeth Cook-Lynn, indigenitat (com és definida en cultura, geografia, i filosofia) i sobirania (com és definida legalment i històricament).[2] Els seus practicants advoquen per la descolonització dels pobles indígenes, autonomia política, i l'establiment d'una disciplina dedicada a alleujar els problemes actuals que enfronten els pobles indígenes.[1]